Hei alle sammen. I dag skal vi snakke om 12 grunner til at systematiske kunnskapsoversikter er
verdifulle for spesialpedagoger. Og det er jo flere enn 12 grunner til at systematiske
kunnskapsoversikter er verdifulle for spesialpedagoger, men det er i tråd med dagens dato og den tiden vi har til rådighet.
Jeg heter Hanne Næss Hjetland og er førsteamanuensis ved institutt for barnehagelærerutdanning ved OsloMet
og jobber da blant annet med studenter, barnehagelærere som ønsker å ta videreutdanning i spesialpedagogikk.
En systematisk kunnskapsoversikt er en studie der man har samlet forskningslitteratur
på ett og samme felt, gjerne de som har sett på det samme spørsmålet og gjennom
ved å lese/se på den, så får man en oppdatert forskningsoversikt i en og samme artikkel
Det er en fin måte å gå ett sted
Og å få en god oversikt over statusen innenfor et felt og det er enda bedre hvis den er veldig ny
Sånn at en da kan gi et helt ferskt oversikt over hva som er gjort innenfor et felt.
En systematisk kunnskapsoversikt kan gi informasjon om man finner det samme på tvers av kontekster og grupper
Det er jo vanlig at det er litt variasjon når vi gjør studier, studiene er gjort i ulike land, barna
snakker ulike språk, de går i forskjellige klasser, i forskjellige skoler, i forskjellige
utdanningsinstitusjoner og de har ulike kjennetegn som den gruppen de representerer og i en systematisk
kunnskapsoversikt så vil man da med da gjerne finne en analyse etc. og da finner ut hva er det som er likt
på tvers av disse studiene og hvor er det de er forskjellig som skiller de studiene
Grunn nummer 3: i en fagartikkel så får oss som også både gjennomfører systematiske kunnskapsoversikter
men også som tar det i bruk, altså i en fagartikkel så må man jo fra før av gjøre en review
av litteraturen, så dette er jo på en måte bare en mer systematisk måte å gjøre det på
Ved at man da går ut og har predefinerte kriterier og gjør et bredt søk i mange databaser
og så tar man utgangspunkt i de studiene man finner også får man da en mer systematisk
litteraturgjennomgang. Når man publiserer forskning så er det jo vanlig i en introduksjon, det er en
fare for at man da går først til de studiene som har kjenner til, de miljøene man kjenner til, de
forskningsmiljøene, forskergruppene og ta utgangspunkt i den forskningen man allerede kjenner til innenfor et felt
Men ved å gjøre en systematisk kunnskapsoversikt så er det større mulighet for at man får en
oppsummering av forskning uten slik skjevhet ved at man da prøver å finne all den forskningen som
er publisert er ute og det er større sjanse for at man får et sånn større bilde uten denne skjevheten
ved å gjøre systematiske kunnskapsoversikter, særlig da innenfor for eksempel tiltaksforskning som jeg holder på med
så kan man da få vite hva er det som virker for hvem og ut fra hvilke
betingelser fordi at man da kan se på den for eksempel det tiltaket som er gjort
på tvers av ulike grupper og ulike kontekster, så kan man da se om det er noen kjennetegn ved de
studiene som viser til størst effekt, minst effekt og så videre. Gjennom et systematisk
kunnskapsoversikt så kan man også da identifisere forskningshull og med det mener jeg for eksempel
at vi finner ut hvilken informasjon er det disse studiene ikke har med. Er det noe informasjon som vi tenker at disse studiene bør ha med
Som vi ser at de ikke rapporterer på
Og så kan vi også vite om hva er det/hvilken forskning er det vi ikke finner, er det mindre forskning innenfor et felt enn det vi skulle trodd
Da får vi da vite hva er det det finnes lite på og hva er det kanskje vi bør gjøre mer på
Gjennom systematiske kunnskapsoversikter som da tar i bruk/som undersøker hvilke verktøy som brukes og
hvilke tiltak som er gjennomført
så får vi da en oversikt over hva som er prøvd ut i ulike land, i ulike skoler
i ulike kontekster og det kan du da gi oss noen ideer til andre verktøy som ikke kjenner til og
tiltak som i da ikke heller tar i bruk. Flere databaser og steder der man publiserer
kunnskapsoversikter, der har man da muligheten for å også publisere preregistreringer, med det mener jeg at
vi publiserer en protokoll der vi sier hva vi skal gjøre før vi faktisk gjennomfører det. Og da kan jeg
nevne blant annet Cochrane collaboration og Campbell collaboration som er da spesielt inn på medisin
men også innenfor utdanning og psykologi som da vi kan se til, og da må vi også da predefinere, altså
definere hvilke kriterier vi skal bruke
når vi skal gå ut å finne disse studiene, og det kan hjelpe oss til at vi da kan/at noen ikke kan si
at vi valgte ut ifra noen resultater eller noen studier som passet de/det som vi synes var gode
eller de vi likte, men da har vi registrert på forhånd hvilke
prosedyrer vi skal gå igjennom og hva da hvilke kriterier vi skal bruke for å for å finne de/velge ut studier.
Grunn nummer 9, det er at vi da baserer evidensen vår på mer enn en enkeltstudie
Og det er jo særlig viktig når vi nå som spesialpedagoger går ut og skal for eksempel gjøre et tiltak
vi skal bruke noen verktøy og da er det fint hvis vi vet at dette tiltaket, dette verktøyet har blitt prøvd ut
og brukt i mer enn en enkel studie, og også det at vi finner for eksempel at dette tiltaket har hatt
effekt/positiv/har hatt en positiv betydning for flere enn en gruppe barn, så når vi baseres på
enn én enkelt studie, så gir det oss litt mer faglig tyngde i at vi da kan si at dette her/vi har større tro
vi har større tillit til at det tiltaket vil fungere. Gjennom systematisk og
kunnskapsoversikter så kan vi få mer kunnskap om den heterogeniteten/den variasjonen/den ulikheten som finnes i
forskning og klinisk praksis. Det er jo vanlig at vi finner litt ulike resultater
når vi gjør studier innenfor samme felt, det kan ha med alderen på de barna som er med i studien
eller som vi da møter, det kan ha med de verktøyene vi bruker
For eksempel jeg som er innenfor vokabular og lesing, jeg kan da se at for eksempel
de som har brukt/at man finner litt ulike resultater ut fra om man tester barna med ulike vokabular
Så det gir oss mer informasjon om ulike verktøy og om
hvordan de resultatene vi finner, at det kan også sammenheng med hvilke utfallsmål vi bruker
og det kan også igjen informere klinisk praksis. Gjennom en meta-analyse så kan vi få en
gjennomsnittlig effektstørrelse basert på flere studier, også meta-analyse, der er det sånn at vi
samler/vi henter ut statistikken, gjerne en effektstørrelse for eksempel en korrelasjon
for eksempel
og så gjør vi da re-analyse, vi samler de effektstørrelsene og gjør en ny analyse sånn at vi da kan finne
ut en gjennomsnittlig effektstørrelse basert på da flere studier. Og sist men ikke minst for oss som
arbeider med vansker som ofte betyr studier med små utvalg, det kan jo da kanskje være lavfrekvente vansker
Som det er vanskelig å rekruttere mange til, så gir da en sånn meta-analyse
en økt power i analysene, så vi da kan få større sikkerhet til de resultatene fordi at vi da ser at
dette her er, vi finner dette resultatet på tvers av alle disse studiene, Og så ville jeg bare si at
systematiske kunnskapsoversikter det er en veldig morsom måte å jobbe på, kan anbefales, både det å
gjennomføre, men også å lese så jeg anbefaler alle til å/når de skal sette seg inn i et nytt felt at
man gjør et søk og skriver det temaet man er interessert også ser du da de studiene som
er publisert på akkurat jeg feltet og så er det jo sånn da
at det er ikke alle systematiske kunnskapsoversikter som er like godt gjennomført, så her må du være litt
kritisk til om de gir nok informasjon om hvordan de har gått fram for å finne de studiene som de
skriver om men det finnes mye god forskning der ute. Så takk for meg, ha en fin dag videre og så ønsker jeg
dere også en riktig god jul