Takk skal du ha, og takk for invitasjonen til et spennende konsept, det er ganske krevende med 5 minutter
men jeg skal prøve. Jeg skal da snakke om utvekst utviklingsmessige språkforstyrrelser og CATALISE-prosjektet
Jeg skal si to ord om meg selv først, jeg er lingvist av bakgrunn og har jobbet ved Universitetet i Oslo og nå er jeg direktør på Frambu
som er mest kjent som et kompetansesenter for sjeldne diagnoser og så jeg også Professor 2 på
Nord Universitet og er knyttet til masterprogrammet i logopedi.
Dette handler om terminologi og det er kanskje unødvendig å si det, men jeg skal bruke 10 sekunder på å
Si hvorfor terminologi er så viktig, og det er i hvert fall disse fire grunnene, for det første, det at
En presis og allment akseptert terminologi bidrar til å sikre effektiv kommunikasjon mellom fagfolk
For det andre bidrar det til å sikre at barn som har vansker med språket får god oppfølging og behandling
Videre så bidrar det til å klargjøre faglige premisser i diskusjoner rundt faglige og økonomiske prioriteringer
Og så bidrar det også til en større forståelse ut utav for hvilke utfordringer barn som har
vansker med språket opplever. Hva er så Catalyse? Det er et akronym som står for følgende:
Criteria And Terminology Applied to Language Impairments: Synthesising then Evidence.
Det er i utgangspunktet en studie i flere engelskspråklige land som tok sikte på å etablere og anbefale et sett med termer for vedvarende
utfordringer med språket hos barn og unge
og også kriterier for bruken av disse termene. Utgangspunktet eller bakgrunnen var to utfordringer
for det første det at det ikke var noe presis og allment godtatt terminologi for utfordringer med språk hos barn og unge
For det andre at det var visse problemer som har vært kjent helt tilbake til kanskje 1990-tallet
Med termen specific language impairment, som spesifikke språkvansker på norsk.
Jeg har plukket ut to sitater fra litteraturen som lå til grunn for det engelskspråklig cataliseprosjektet
Den ene har med den terminologiske situasjonen, den andre retter seg spesifikt mot termnen specific language impairment
Bishop i 2014 skriver dette: having an unconstrained set of descriptive
Terms is just as bad as having no labels at all. It hinders communication, prevents cumulative research
and introduces ambiguity into decisions about who merits intervention. Dette er et kjent problem ikke bare der hvor sitatet
Hører hjemme, men også i Norge. Og det andre sitatet handler om specific language impairment, altså termen
Og er fra en artikkel fra 2014 med Reilly og kollega. De skriver: we conclude that the term
specific language impairment has been a convenient label for researchers, but that the current classification is
unacceptably arbitrary. Furthermore, we argue there is no empirical evidence to support the continued use of the term.
Dette er en debatt som ennå ikke har lagt seg.
Noen år etter at den studien ble gjennomført, så ble det også tatt initiativ til en tilsvarende studie
på norsk grunn. Her er prosjektgruppen og de institusjonene og organisasjonene som gruppen har
knyttet til. Øverst fra venstre Anne-Lise Rygvold som dessverre gikk bort for en kort tid siden
Marianne Klem, Statped, Arve Egil Asbjørnsen Universitetet i Bergen, Kari-Anne Næss Universitetet i Oslo
undertegnede fra Frambu og Nord Universitetet og Stian Valand som var i Statped da prosjektet ble
gjennomført men som nå er knyttet til Folkehelseinstituttet. Målet med den norske Catalise-studien var
parallelt med en engelskspråklige, å foreslå enhetlig oppdaterte norske termer for vansker med språk hos
barn, og å oppnå høyest mulig enighet om disse hos et panel av norske fagpersoner. Dette panelet består av rundt
30 fagpersoner som var fra ulike posisjoner, det var selvfølgelig mange logopeder, det var også noen lingvister og det
var pedagoger og spesialpedagoger og noen andre grupper. I løpet av prosjektet så gjennomførte vi også
intervjuer med tre unge voksne med en utvikling som heter språkforstyrrelser der målet var å få deres synspunkter på
dette som var anbefalingene i vår studie, nemlig at man skulle bruke termen utviklingsmessig
språkforstyrrelser istedenfor spesifikke språkvansker. Denne figuren er sannsynligvis kjent
for mange, den har sitt opphav i det engelskspråklige Catalise-studiet, men er da oversatt i det norske
prosjektet
Og den peker på to veldig viktige anbefalinger fra vårt prosjekt som ligger i den artikkelen som ble
publisert i norsk lingvistikk og logopedi i høsten 2021
nemlig at man går fra termen utviklingsmessig språkforstyrrelse når årsaken til
forstyrrelsen ikke er kjent, denne termen skiller seg fra spesifikke språkvansker ved at den også kan omfatte
personer som har en kognitiv utfordring. I tillegg så foreslo vi termen språkforstyrrelse assosiert med en
biomedisinsk tilstand
Og det tror jeg kanskje var det jeg ønsker å si
i løpet av de siste fem minuttene, så kan jeg henvise til artikkelen
Og ønske god jul til alle