Hei og velkommen til dag to i Spesped-julekalenderen. Jeg skal snakke om narrative ferdigheter hos barn
med Downs syndrom og utviklingshemming og som de aller fleste av dere vet så handler narrative ferdigheter om å generere eller å gjenfortelle en personlig fortelling
Eller en fantasifortelling og slike ferdigheter avhenger integrasjonen av lingvistiske, andre kognitive, sosiale og pragmatiske ferdigheter
For barn med Downs syndrom så kan dette være utfordrende
fordi de har svakere språklig og kognitiv funksjon. Narrative ferdigheter er viktig for alle barn
og det viktig for å lykkes i kommunikasjon, i sosial interaksjon og utviklingen av lese og skriveferdigheter
og noen hevder også at det er en viktig indikator for vedvarende språkforstyrrelser
hensikten med denne studien som jeg skal presentere for dere i dag er å bedre spesifisering av
narrative ferdigheter med tanke på ideer til utviklingen av effektive intervensjoner
og dette gjøres gjennom å identifisere styrker og svakheter på ulike narrativet områder
Dette er en del av en mye større forskningsstudie med forskningsspørsmål både på narrative ferdigheter
og en rekke andre språklige områder. I dag skal jeg presentere to spørsmål spesielt for dere
Og det er: "Hvordan er narrative ferdigheter hos 6-åringer med Downs syndrom, og er det forskjeller mellom gutter og jenter?"
Deltakerne i studien er en nasjonal alderskohort av barn med Downs syndrom som går i første klasse.
Det er gjort en rekke ulike kartleggingsoppgaver og en av disse er "Bus story"
Som inkluderer en bitteliten bildebok med 12 små bilder og en tekst som den voksne leser for barnet
teksten den handler om en rampete buss som stikker av fra bussjåføren og på veien så møter den
Et tog, den hopper over et gjerde og der møter den en ku og etter hvert møter den også en politimann
Før den kjører nedover bakken og havner i et vann. Når bussen havner i vannet så dukker sjåføren opp igjen og finner bussen
og får tak i en heisekran og får den opp på veien igjen. Når den voksne er ferdig med å
lese historien så er det barnet som gjenforteller historien tilbake til voksne og vi gjør opptak av alle disse barnas
gjenfortellinger og dette har vi transkribert og
vi har kodet informasjonsskåre og setningsskåre og ikke minst har vi også kodet ulike macroelementer
Og det handler om å innheholde sammenhengen mellom de ulike delene i en fortelling
Foreløpig er dette pågående arbeid, derfor er resultatene jeg presenterer for dere i dag er preliminære
og de viser at barna i gjennomsnitt scorer nær gulveffekt, det er ingen signifikante forskjeller mellom gutter og jenter
og på mikronivå, det som handler om det lingvistiske så finner vi en kjempestor variasjon
Ordskårene så varierer barnas poeng fra 0 til 120, på setningsskåre varierer barnas poeng fra 0 til 33
Så det er veldig stor variasjon. I gjennomsnitt så scorer barna litt under to ord i en gjennomsnittlig
lengde og ingen av barna scorer på kompleksintaks altså komplekse setninger. Vi finner en tilsvarende stor variasjon også på
mikronivå, altså dette som går på innholdet og sammenhengen mellom delene i en historie
og her ser vi at variasjonen går helt fra null til fem poeng som er maks poengsum
Og det elementet som de fleste barna mestrer å ha med er det som går på setting og karakter, lokasjon og konteksten for historien
det vanskeligere for barna å beskrive hendelsen som pågår underveis og
hva det er som foregår og ikke minst hvordan hele historien avsluttes, så her vet vi at det er tydelige styrker og svakheter
jeg lyst å gi et lite eksempel på en av disse i studiene som vi har samlet inn
og det er et barn som snakker med lange og beskrivende setninger
T står her for teacher og c for child, og teacher er ikke en reel teacher
Det er en forskningsassistent som har samlet inn dataene, og Child det er da barnet
det betyr at barnet snakker med en person som en ikke kjenner kjempegodt fra før. Den voksne starter med å si
det var en gang. Det var en gang. Ja, og jeg vet. Kan du huske noe du ønsker å fortelle?
Hva gjorde de der? Ja, hva gjorde de der? Oj, jeg vet. En buss så kjørte over veien og hoppet over gjerdet.
Nei, gjorde den? Og så falt den ned i gresset. Så ksh kua kjørte. Ja, riktig. Du er god! Og det var nedoverbakke. Og så sa det plask. Ja, det gjorde det
Og så falt den ned i vannet og så svømte den avgårde. Ja, det gjorde den, og så et "tlæ", og så en bussjåfør og
dyttet den. Ja, bussen som kjørte bussen. Ja, du er god. Supert!
På bakgrunnen av dette eksempelet så er det vel en myte å si at barn med Down syndrom og utviklingshemming generelt
ikke kan gjenfortelle historier eller snakke om deres oppfatninger eller forståelse så våre
Så våre preliminære konklusjoner er at det er veldig stor variasjon i barnas skårer
De ser ut til å ha en styrke på det som går på setting, altså karakerer, lokasjon og kontekst
Men kunne ha mer behov for fokus på andre elementer i fortellingen
Og dermed også trolig vil ha behov for et større vokabular og mer fokus på syntaks for å øke setningslengden. Vi finner ingen signifikante forskjeller mellom kjønn
men det er et stort behov for intervensjon og inkludert bruk av alternativ og supplerende kommunikasjon
slik at barnet kan øke sin mulighet til å kommunisere her og nå, også selv om barnet har som langtidsmålsetting å
bruke talespråk. Takk for at du hørte på! Og takk til alle deltakerne i
studien, teamet og ikke minst Norges forskningsråd! God helg!